Numele meu este Melinda Gordon.
Sunt măritată,
locuiesc într-un orăşel,
şi sunt proprietara unui magazin de antichităţi.
Aş putea fi ca şi tine.
Cu excepţia faptului că, de când eram mică,
am aflat că pot vorbi cu morţii.
Spirite legate de pământ, aşa le numea bunica.
Sunt blocate aici deoarece mai au treburi
nerezolvate cu cei vii
şi vin la mine să caute sprijin.
Ca să-ţi pot spune povestea mea,
trebuie să ţi-o spun pe a lor.
- Am îngheţat! - Cred că o să ningă.
Cum se face că am cumpărat toate astea într-o singură călătorie?
Lucru în echipă.
Nici nu mai ţin minte ce am cumpărat.
Sper să nu îţi aduci aminte câţi bani am cheltuit.
Asta o să ţin minte pentru tot restul vieţii.
Mă bucur că s-a terminat.
Nu s-a terminat. Mai e mâncarea, în portbagaj.
Da, ştiam.
- Ai nevoie de ajutor? - Nu, dar aş bea ceva.
- Ceva fierbinte? - Nu pentru răceală...
- Pentru facturi. - Da...
Plouă cu găleata. Îţi vine să crezi?
Ăsta e un ţânţar?
În perioada asta a anului?
Încălzirea globală a lovit Grandview, la 21:53.
Te simţi bine?
Mi-a crescut brusc temperatura. Mă duc să mă schimb.
E ţânţar...
Eram în cameră şi dintr-odată m-am trezit în mijlocul unei jungle.
Cu liane şi flori galbene... Ploua şi erau gândaci care mi se urcau pe picioare...
- A fost îngrozitor. - Poate ai mâncat ceva ce nu ţi-a priit.
Am mâncat la acelaşi restaurant.
Da, dar eu n-am mâncat aperitivele alea picante.
N-a fost de la aperitive. Şi ştiu să recunosc o fantomă atunci când o văd.
Sau mâinile unei fantome...
Mănâncă nişte îngheţată, o să te mai răcoreşti.
Ce vreau eu să ştiu, este cum a ajuns fantoma din junglă la noi în casă.
Singura mea vizită într-o junglă s-a întâmplat la 10 ani şi eram la grădina zoologică.
Poate că l-ai adus de la supermarket.
Acum nu mai contează. Ştie unde stau.
Sper doar că în seara asta nu mai are treabă cu mine.
Şi eu...
Toarnă, nu glumă...
Jim...
- 'Neaţa. - 'Neaţa.
Cred că am dat lovitura, dar am nevoie de ajutor, să le car pe toate înăuntru.
Am o prietenă care, în urma unui testament, a cumpărat o casă, acum vreo lună.
Casa era plină de lucrurile bătrânei care a locuit acolo toată viaţa.
Erau multe lucruri interesante în pod
şi cum ştia că lucrăm împreună, s-a gândit că poate ne-ar interesa ceva.
Aşa că am adus câteva lucruri.
Incredibil ce bine s-a păstrat.
Nu ştiu ce, dar îmi place.
Este un sextant.
Pe bune? Aşa îi spuneau la chestia asta?
Nu glumesc când vine vorba despre sextante.
Îmi place asta.
Te prinde foarte bine. Arăţi foarte bine cu ea.
N-ar trebui să fiu dansatoare de step, ca să port asta?
Ce frumoasă e...
Asta...
Mă prinde pe mine.
E a mea!
Dă-o jos!
S-a întâmplat ceva?
- Mi s-a părut că era un păianjen pe ea. - Dumnezeule, era mare?
Da, foarte mare.
Bine... Gata cu pălăriile vechi.
Ştii ce?
Am un comision de făcut...
- Te descurci cu magazinul? - Da, sigur.
Vreau să dau asta la curăţat, înainte să o scoatem la vânzare.
Urăsc păianjenii.
La naiba!
De când stai acolo? Mă rog, nu contează, într-un sfert de oră am o întâlnire
şi nu-mi găsesc cheile, aşa că fii succintă.
- Nu mi-am lăsat cheile acolo... - Oricum nu am decât 15 minute, aşa că...
Nu, nu mi-am lăsat cheile în uşă... Niciodată nu le las acolo.
E foarte ciudat.
- Toţi îşi pierd cheile. - Eu nu sunt ca ceilalţi.
Şi nu-mi las cheile în uşă, asta încerc să-ţi spun.
E o prăjitură?
Nu. O recunoşti?
Dumnezeule...
Ce e?
E o pălărie.
Chiar drăguţă. Aş spune că e de prin 1940. Cât vrei pe ea?
Nu de asta am adus-o.
- De parcă n-aş şti. - Nu!
De ce îţi e teamă?
- Cred că e a lui Romano. - Cine e Romano?
- Liderul sectei, cel pe care... - Da, acela.
Chiar crezi că e a lui?
Şi mi-ai adus-o ca să...
Să îţi spun că e un semn rău
sau ca să-mi strici freza şi să-mi dai dureri de cap...
- Ce e asta? - Ai grijă!
Să n-o dai jos.
- Felicitări, tocmai ai salvat o viaţă. - Poftim?
E o statuetă-manechin.
E folosită în vindecarea bolilor de către un shaman, vraci, vrăjitor,
cum vrei să-i spui.
E pusă lângă bolnav, iar incantaţia este făcută de dl Hocus Pocus.
Dacă statueta rămâne dreaptă în timpul incantaţiei,
atunci bolnavul va trăi, îşi va reveni.
Dar dacă statueta cade în timpul incantaţiei,
atunci înseamnă că va muri în curând sau va delira zile în şir.
- Cred că am mai văzut-o. - Da? Unde?
La muzeu, cred. Tu de unde o ai?
Mi-a fost dată de un membru al tribului Machiguenga,
de era aproape să omor ca s-o obţin, dar asta e altă poveste.
Trebuie... Chiar trebuie să plec.
Parcă ziceai că ai 15 minute.
Măsurate în timpul lui Payne, dragă.
Profesore Payne!
Am fost în Peru, 3 săptămâni.
Făceam un studiu despre obiceiurile localnicilor, pentru draga mea universitate.
Religie, triburi, simboluri, credinţe, etcetera.
Am dat peste acest obicei, "kanaima".
E vorba de mutilarea şi omorârea inamicilor şi apoi de consumarea lor, fierţi.
Fiertura miroase ca naiba şi e făcută din rămăşiţe umane putrezite,
pe care din greşeală, era să le şi înghit. Aşa cred, că a fost din greşeală.
Dar prefer să mă gândesc că au încercat să mă omoare.
Face povestea mai atrăgătoare. Scuză-mă.
- Pot să te întreb doar... - Nu. Ştii ce?
Asta chiar...
trebuie s-o fac singur.
Te simţi bine?
M-am întors şi m-am trezit din nou în pădure,
cu manechinul ăla chiar deasupra mea.
Un manechin...
Şi nu vorbim de un manechin a la James Perse, în vitrină la Neiman Marcus.
Ci unul de genul celui folosit de vraci pentru a trata oamenii bolnavi.
Fantoma ţi-a spus asta?
Nu. Profesorul Payne. În fine, tot ce ştiu
este că dacă statueta nu stă dreaptă, cineva o să moară.
- Mi se pare că cineva a murit deja. - Nu, nu fantoma.
Cineva o să moară.
Ştii ce nu pot să-mi dau seama?
Cum poate fantoma cuiva care a murit în junglă
să ajungă tocmai în Grandview?
Doar n-avem o junglă la colţul străzii.
Poate că a fost Payne.
A spus că a fost în Peru.
Peru are junglă?
Da. Şi Payne are şi statueta la el în birou.
Poate că e "agăţată" de Payne?
Acolo ai văzut fantoma, în biroul lui Payne?
Nu. Pe hol, lângă toaleta pentru bărbaţi.
Fantoma bântuie toaleta bărbaţilor? E dezgustător.
Nu. Payne era la toaletă, iar fantoma era în spatele meu.
Fie te-a urmărit fantoma, fie e în campus.
Poate era student.
Orice s-a întâmplat cu el, a fost cu totul neplăcut.
De fiecare dată când vrea să vorbească,
începe să-i curgă sânge din gură şi...
Hei.
Scuze.
Ia uite! Aici am fost.
Priveşte!
Clar nu e în Grandview.
Asta e planta pe care o ţinea în mână fantoma, planta care m-a tăiat la mână.
- "Una de Gato"? - Da. "Gheara pisicii".
E din pădurea tropicală din America de Sud.
Se studiază efectul ei curativ, în cazuri de febră Dengue, Ebola sau febra galbenă.
Numai boli grele.
Ştii ce? Poate s-a îmbolnăvit de una din ele. Asta ar explica sângele din gură.
- Toate produc hemoragie internă. - Ascultă aici.
Dr Penn Grogan, unul din experţii în cercetarea plantelor medicinale tropicale,
a adus câteva exemplare, în urma expediţiei Universităţii Rockland, de vara trecută.
Asta e.
Oare de ce am impresia că ştiu unde o să te duci mâine dimineaţă?
Liana este o plantă semisălbatică, descoperită în bazinul vestic al Amazonului.
Numele ştiinţific: banisteriopsis caapi malpighiaceae.
În Quichua este cunoscută ca "ayahuasca" sau "lujerul sufletului".
Numele dat de localnici se datorează proprietăţilor ei de vindecare a rănilor.
În urma drenării râului Urubamba, am cules câteva exemplare.
Tot în această zonă am cules câteva exemplare de "kemishitsa",
o plantă cu efect halucinogen foarte puternic.
Aceste cercetări ne vor ajuta să găsim un tratament
şi să putem vindeca total unele din cele mai cumplite boli ale omenirii:
febra Marburg, Lassa, Ebola, Dengue, febra galbenă... şi maladiile...
Cele care produc hemoragii...
Îmi cer scuze... Nu ştiu ce se întâmplă.
Îmi cer scuze, o să continuăm altădată.
Dr Grogan, vă rog, trebuie să vorbesc cu dvs.
Nu acum.
- Nu durează mult. - Vă rog, nu acum.
Eşti bine?
M-ai surprins.
Când te-am văzut la prelegere, mi-am spus:
"ce o interesează pe ea plantele medicinale tropicale?"
Îmi plac florile.
Pe bune? Ceva anume?
"Una de Gato". Dar tu? Ce flori îţi plac?
Nu-mi plac. Am venit pentru dr Grogan. Îmi e prietenă.
Se simte bine?
Are ceva probleme personale,
şi e presată şi de cei de la Universitate. E greu să fii printre cei mai buni,
din domeniul tău, după cum bine ştiu din propria-mi experienţă.
Parcă ziceai că e vorba de flori.
Vreau doar să ştiu dacă a murit cineva în acea expediţie.
Martin Schaer era unul dintre cei mai buni cercetători ai noştri.
Şi un scriitor foarte bun. A scris o carte excepţională.
O am pe aici, pe undeva. Să-ţi spun ceva.
Era fantastic. Avea carismă, era deştept.
Mare scriitor, excelent profesor. Ştiu ce crezi.
"Parcă ar vorbi despre profesorul Rick Payne".
Serios vorbind... Era unul dintre cei mai buni.
El e Marty.
Era şi un foarte bun jucător de racquetball.
Mă bătea aproape în fiecare săptămână şi nu joc chiar atât de rău.
De fapt, sunt chiar bun.
Câteva din plantele din junglă au primit numele lui. Ştiai asta?
L-ai cunoscut bine?
Da.
De fiecare dată când mergea într-o expediţie,
îmi aducea ceva pentru colecţia mea,
după cum poţi vedea şi tu.
A murit în ultima expediţie şi...
nu într-un mod prea plăcut.
Şi dr Grogan a fost în această expediţie.
A făcut-o celebră. A primit toate laudele şi premiile,
toată faima pe care ar putea-o primi cineva.
Mulţi cred că n-o merită.
Martin Schaer a fost "motorul" acestei expediţii,
iar ea a profitat de moartea lui pentru că era mentorul ei,
dar oricum ai privi lucrurile, el e mort, iar ea nu.
Arată grozav în pantaloni scurţi şi e deşteaptă şi talentată,
aşa că atunci când arăţi ca ea şi te mai şi duci în junglă
împreună cu nişte bărbaţi trecuţi prin multe,
în mod sigur vei atrage atenţia asupra ta.
Şi de fiecare dată când o văd pe dr Grogan, îmi spun:
"Ce corp grozav are!"
Chiar trebuie să fii aşa de bădăran, sau nu te poţi abţine?
Ba mă pot abţine. De obicei acţionează ca un mecanism de apărare,
pentru a nu mă ataşa prea mult de oameni.
Probabil că nu te porţi la fel şi cu soţia ta.
Cu ea nu trebuie să fiu atât de fermecător.
Unde e cartea aia? "Gheara pisicii".
Era aici. "Gheara pisicii" îi zice.
- O vezi pe undeva? - Poate a împrumutat-o cineva.
Nu, dacă ar fi împrumutat-o, aş fi ştiut. Doar e cartea mea.
Aş fi ştiut dacă ar fi fost... împrumutată.
- De unde pot să cumpăr una? - De la librăria universităţii.
- Îmi pare rău. - Nicio problemă.
Stai puţin. Ce e cu interesul ăsta subit?
Ce se întâmplă?
Crezi că Grogan are ceva de-a face cu moartea lui Marty?
Încă nu ştiu.
De ce ai venit la prelegere? Ce voiai să o întrebi pe Grogan?
Mai întâi trebuie să citesc cartea.
Vorbeşti în dodii. Ştii că ştiu că nu eşti cinstită cu mine, nu?
- De unde să ştiu aşa ceva? - Iar începi!
Crezi că nu recunosc pe cineva care vorbeşte în dodii?
Nu cred că o să ţi se pară interesant ce cred eu.
Nu te grăbi cu aprecierea. Doar pentru că sunt nepoliticos, meschin şi sarcastic
nu înseamnă că nu pot să fiu şi sensibil.
Dacă vezi ceva ciudat, sună-mă.
A naibii!
Unde te-ai ascuns?
La naiba!
Ce naiba!
Incredibil ce a făcut tipul ăsta.
Prin câte locuri a fost, doar ca să caute nişte plante.
Ascultă aici:
Timp de 10 zile a fost ţinut prizonier de traficanţii de droguri din Venezuela.
Tipul ăsta e Indiana Jones.
Înţelegi?
Toţi bărbaţii ar vrea să fie ca el.
Şi e mort.
Mai puţin asta.
Şi-a luat doctoratul când avea 22 de ani, iar următorii 13 ani şi i-a petrecut
la universitate, predând şi mergând în expediţii cu lunile,
căutând tratamente pentru maladii.
A condus o expediţie sponsorizată de universitate, într-o zonă îndepărtată
din jungla din Peru... Yomuibato?
Acolo a murit.
Trist.
Era cu adevărat pasionat de ce făcea.
Da.
Cred că are ceva de împărţit cu dr Grogan.
De când s-a întors din expediţie,
a primit toate laudele pentru descoperirile făcute de ei.
Oare Grogan ştie că are de-a face cu o fantomă?
Cred că ştie că ceva nu e în regulă.
Doar că nu ştie că e vorba de el.
Se pare că cineva va trebui să-i spună.
Tu?
Nu. Aş fi sunat-o, dar trebuie să plec la muncă.
I-aş fi spus: "dr Grogan, vezi că e o fantomă 'agăţată' de tine"
şi apoi aş fi închis.
O idee foarte bună. Poate că o să o încerc.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
O să încerc să nu te trezesc.
Ba trezeşte-mă.
Vreau să ştiu că te-ai întors.
Deci, Martin...
Iubito! Am venit!
Mă întorc într-o oră. Pupici, K.
Cine e?
M-ai văzut!
Nu te preface că nu m-ai văzut!
Deschide! Trebuie să vorbim!
- Bună. - Ai băut.
- E o afirmaţie sau o întrebare? - Ce vrei?
Ce vreau? Bine...
Îţi spun eu ce vreau.
Vreau să ştiu...
Vreau să ştiu cu ce te ocupi.
N-ar trebui să faci asta.
Lumea e plină de oameni care fac lucruri pe care n-ar trebui să le facă.
Să se culce cu soţiile altora,
să nu-şi plătească taxele,
să treacă pe roşu...
Iraq.
Care e treaba cu tine, domniţă?
Ce se întâmplă? Vii la mine cu Romano ăsta şi cu pălăria lui
şi-mi arăţi tot felul de desene, nu foarte reuşite, după părerea mea.
În clipa următoare dispari şi mă laşi cu ochii-n soare,
iar eu nu sunt genul care să fie lăsat cu ochii-n soare.
Nu înţeleg.
Îmi desenezi simboluri, numere, note muzicale...
De când stai aici?
De aproape 2 ani.
Corect. Era un test. L-ai trecut.
Întotdeauna întreb ceva simplu, înainte să pun o întrebare dificilă.
Foarte bine.
Bănuiesc că soţul tău nu e acasă,
altfel aş fi fost deja cotonogit.
Asta se poate aranja şi mai târziu.
Avantajul de a fi beat,
este că îţi crează iluzia că eşti invulnerabil.
Da, dar în cele din urmă efectul dispare.
Să trecem la treburile noastre.
Nu e vorba de o carte pe care, chipurile, o scrieţi voi.
Nu scrieţi nicio carte, Melinda Gordon.
Nu scrii nicio carte.
Ai ceva în tine.
Ceva deosebit.
Magazinul pe care îl ai în oraş e doar un paravan.
Nu...
E doar un paravan, pentru a ascunde ceea ce faci cu adevărat.
Poţi să-mi confirmi sau nu, pentru mine nu contează,
pentru că ştiu că ce spun e adevărat.
Bine. Dacă ştii că ai dreptate, de ce nu te duci acasă?
Pentru că nu mai ştiu nici eu ce ştiu şi ce nu.
- N-are niciun sens. - Ştiu.
De asta am venit aici, ca să încerc să înţeleg ceva.
Încerc să lămuresc totul.
De ce te interesează plantele din junglă?
Lasă plantele. Pe mine nu mă interesează plantele din junglă
şi cred că nici pe tine nu te interesează.
Brusc, te interesează "kanaima" şi statueta mea
şi ce legătură au astea
cu dr Grogan?
Chiar nu am chef să stăm de vorbă dacă eşti băut.
Poate că sunt beat, Melinda Gordon, dar măcar...
Spun adevărul.
O să ţi-o spun direct, da?
N-o mai dau cotită şi o să ţi-o spun.
Cred că în relaţia pe care o avem, nu ne oferim aceleaşi lucruri.
Aşa că ar fi mai bine dacă am pune punct.
Gata. Am spus-o.
În plus, orice ai face tu,
sunt sigur că e doar o iluzie.
În curând o să scoţi un iepure din pălărie.
Cercul s-a închis.
Am ajuns din nou la pălărie.
Nu mi-a stat niciodată bine cu pălărie.
Dar cu pălăria ta, e o chestie interesantă,
şi asta depinde dacă iepurele va ieşi mort sau viu.
Ar trebui să-ţi chem un taxi.
O idee foarte bună.
Cheamă-i profesorului un taxiu.
Păcat că nu voi fi şi eu în el.
Ne mai vedem...
... la Paştele cailor.
La naiba!
Ce naiba ai?
Nu-mi găsesc cheile.
Tu mi-ai luat cheile!
Tu mi le-ai luat, când m-ai apucat de braţ.
Dă-mi-le înapoi!
Te rog, du-te la Grogan, acum.
Eşti bine?
Ce naiba s-a întâmplat?
Unde stă dr Grogan?
- Ce? - Ştii unde locuieşte?
De ce mergem acasă la dr Grogan?
O să aflăm când vom ajunge acolo.
Dacă crezi că ceva nu e-n regulă, spune-mi.
Tu să-mi spui.
Priveşte sângele.
Cred că ar trebui să merg la spital.
Nu e al tău.
Oare de ce afirmaţia ta nu mă face deloc să mă simt mai bine?
Poate nu e acasă.
Se întâmplă ceva în casă.
Vorbeşti serios?
E înăuntru. Sparge uşa.
- Vrei s-o sparg eu? - Da!
Bine.
Nu, nu, nu. O sparg eu.
Lasă, o fac eu. Dă-te în spate.
L-am omorât.
Dumnezeule.
L-am omorât pe Martin.
L-am omorât.
Sună la 112!
E în regulă.
Am încercat să n-o lăsăm să adoarmă, până ajungeaţi voi.
Aţi făcut foarte bine.
Payne are vreo legătură cu asta? Sau cu ea?
Nu. A fost un telefon anonim.
Îmi povesteşti restul mai târziu.
Ar fi bine dacă m-ar duce cineva acasă.
Maşina ta e la mine acasă.
Nu pleacă nicăieri. N-am cheie.
A fost o seară interesantă, nu?
Da.
Deci...
Dacă te întreb, o să-mi spui?
Cum de am ştiut?
Şi asta, printre altele, pe care nu le pot pune pe seama băutului în exces.
Aş vrea să ştiu cum vei reacţiona.
Probabil că va fi mult scepticism, dar o să încerc să nu exagerez.
Dacă o să-ţi spun, trebuie să-mi faci o promisiune,
pentru că nu e ceva ce vreau să ştie toată lumea.
N-o să spun nimănui. Vrei să jur pe viaţa mamei?
O să o fac.
Nu e nevoie. O simplă promisiune ar fi suficientă.
Melinda, îţi promit că nu voi spune la nimeni ce îmi vei spune acum.
Pot să văd şi să vorbesc cu...
Trebuie să completez eu?
... morţii. "the dead"
Nu vorbeşti de Grateful Dead, nu?
Aşa am ştiut că dr Grogan are probleme.
Martin Schaer. S-a folosit de tine pentru a-mi spune să merg la ea acasă.
Spiritul lui l-ai simţit. De aceea aveai sânge la gură.
Pentru că el avea sânge la gură atunci când a murit.
Acum ştii. Eşti fericit?
Nu cred că "fericit" este cuvântul potrivit.
Ţi se întâmplă des?
Nu vrea să vorbesc acum despre asta.
Poţi să mă crezi sau nu. Şi dacă găseşti altă explicaţie
pentru ce s-a întâmplat în seara asta, cu atât mai bine.
Aş vrea să auzi discuţia care are loc acum în capul meu.
De asta ai venit la mine acasă?
Da.
Trebuia să vii beat?
Da, pentru că nu m-am hotărât să vin la tine acasă decât după ce m-am apucat de băut.
Vreau să merg acasă.
Nu...
Nu din nou...
Aici am găsit-o.
Trebuia să particip la o ceremonie a tribului Machiguenga.
Un ritual, pentru a mă putea duce într-un loc sacru pentru ei.
Am vrut să găsesc planta de care îmi spuseseră ei.
"Una de Gato".
"Gheara pisicii".
Machiguenga erau prevăzători. Doar doi dintre noi puteau să meargă acolo.
Unde ai fost?
Cu prietenii mei, Machiguenga.
- Ştiu să se distreze, nu glumă. - Ne vor duce acolo?
- Da, dar doar doi oameni. - Oare e bine aşa?
E jungla lor, regulile lor. Eu m-aş duce singur dacă aşa ar...
Bine, bine. Deci tu şi...?
Ia ghici...
Ce ai băut?
Nu sunt sigur.
Nu ştii ce ai băut?
O fiertură machiguenga, special pentru ceremonii. A trebuit să o beau.
Nu ştiu ce au pus în ea, dar sunt sigur că n-ar avea acceptul AGSP-ului.
Avea acelaşi gust de terebentină, cu aromă de urină de liliac.
E drăguţ, chiar romantic.
Chiar a fost.
Am avut...
Am avut nişte viziuni incredibile, toate cu tine.
Şi mi-au promis că îmi vor creşte apetitul sexual...
Da, da. Bine.
Când plecăm?
În trei ore.
Se pare că e ceva de mers.
- Te simţi în stare? - Da.
Arzi puţin. Te simţi bine?
Da. Dacă sunt fierbinte, tu eşti de vină, pentru că eşti lângă mine.
- Îţi spun, viziunile alea... - Vorbesc serios.
- Chiar cred că ai febră. - Cum? Glumeşti.
Un pic de temperatură?
N-o să las atâta lucru să mă împiedice să merg acolo,
mai ales după ce a trebuit să beau porcăria aia, pentru a fi acceptat.
Dacă Machiguenga o să creadă că sunt bleg, o să se ducă de râpă totul.
Trebuie să mergem.
O să mergem.
Mergem, orice ar fi.
Iau două aspirine şi te sun mâine dimineaţă.
Bine? Dacă găsesc în Yomuibato un telefon care să meargă.
Sună.
Scuze!
Cum se mai simte dr. Grogan?
Am ajuns la timp.
I-au făcut spălături stomacale, dar tot nu ştiu ce pastile a luat.
I-ai salvat viaţa.
Pentru chestii de genul ăsta, lumea primeşte o medalie de la primar.
Da, dar eu ar trebui să o împart pe a mea cu fantoma. El mi-a spus.
Spune-mi, ce căuta Payne acolo?
I-am spus.
Cred că fantomele mele au început să-l afecteze şi pe el.
A spus el asta?
Nu chiar.
Dar ştie că se întâmplă tot felul de lucruri
şi cum n-am putut să găsesc o explicaţie logică...
Câteodată nu reuşesc să născocesc o minciună.
Dar nu sunt minciuni.
Orice ai zice tu, nu sunt minciuni.
Oricum probabil că nu m-ar fi crezut.
- Acum că ai venit, pot să dorm. - Aşa e.
Mă rog...
Melinda Gordon?
Da...
Îmi cer scuze că am venit aici.
Rick m-a vizitat la spital.
Adică profesorul Payne.
Mi-a spus cum m-ai găsit.
Ţi-a spus?
Da.
Spune că mi-ai salvat viaţa.
Da.
Vrei să intri?
Rick mi-a spus că era cu tine...
... şi că ai ştiut că am probleme?
Şi a mai spus că ştii nişte lucruri despre Martin Schaer.
Mi-a spus că nu poate să-mi spună el.
Că trebuie să te întreb pe tine.
L-ai... cunoscut pe Martin?
Da, îl cunosc.
Erai cu el când a murit.
A fost vina mea.
Ştiam că e bolnav. N-ar fi trebuit să-l las să meargă.
Crezi că ai fi putut să-l opreşti?
Nu înţelegi.
L-am lăsat singur.
L-am lăsat...
Paznicii s-au mişcat prea repede.
Nu ştiu pe unde au luat-o.
Marty, am găsit câteva.
E aici. Am găsit-o.
Marty, te simţi bine?
Marty.
Marty...
Haide.
Nu ne putem opri aici.
Stai. Stai.
Nu, nu. Ne întoarcem.
Gata.
Penn, mi-e bine. E bine. Doar...
Trebuie să ne întoarcem.
- E singura noastră şansă să facem asta. - Nu, nu. Trebuie să ne întoarcem.
Stai puţin...
Vreau să pleci.
Întoarce-te pe unde am venit.
O să te aştept aici.
Te iubesc.
O să fiu aici când te întorci.
Bine.
Mă întorc şi aduc ajutoare.
Îţi promit.
Am mers spre tabără cât de repede am putut,
dar când ne-am întors, nu mai era acolo unde îl lăsasem.
Două zile l-am căutat.
Trebuia să ne căsătorim când ne întorceam.
Când m-am întors...
Aveam sufletul atât de pustiu,
încât tot ceea ce puteam să fac era să muncesc.
Nu-mi permiteam să mă opresc. Dacă mă opream, mă gândeam la el şi...
Apoi am primit toate meritele pentru ceea ce am făcut împreună.
Nu aş fi reuşit nimic din toate astea fără ajutorul lui.
Cei de la universitate au insistat că nu e nicio problemă.
Cu cât e profesorul mai faimos, cu atât primeşte universitatea mai mulţi bani.
Era deja bolnav de 3 zile când l-ai lăsat acolo.
De unde ştii?
L-am văzut pe Martin.
Spiritul lui.
E aici, cu noi, acum.
Nu...
Nu te cred.
Nici eu n-am vrut să cred că eram bolnav.
Aveam atâtea de făcut, dar nu mai aveam timp.
N-a vrut să-ţi spună că e bolnav pentru că
aveaţi multe de făcut.
Acum se învinovăţeşte pentru ce s-a întâmplat, dar nu putea să facă nimic
pentru a mă salva. Aveam febra Dengue. A fost din cauza ţânţarilor.
Ştie că te învinovăţeşti,
dar era deja pe moarte.
Avea febra Dengue.
Am încercat să mă întorc singur, dar nu mai eram lucid şi m-am rătăcit.
N-am putut s-o găsesc.
Când n-am mai putut să merg,
m-am aşezat şi am aşteptat să mor.
Dar m-am gândit că,
orice s-ar întâmpla,
o voi iubi întotdeauna.
În ultimele clipe s-a gândit la tine.
Ştia că te va iubi întotdeauna.
Mă simt pierdută fără tine.
Oriunde mă duc,
oriunde mă uit,
te simt.
Ne simt.
Tu mi-ai arătat totul pe aici.
Şi nu vreau...
Nu vreau să mai stau aici fără tine.
Te rog să nu mă părăseşti.
Eram meniţi să fim împreună.
Eram meniţi să ne împărtăşim lucrurile, să ne învăţăm reciproc,
iar acum... trebuie să fie altfel.
Dar nimeni şi nimic nu ne poate lua ce am avut.
O s-o purtăm tot timpul cu noi, oriunde vom merge.
O să-i spun.
Spune-i să-şi continue munca.
Dar spune-i şi că trebuie să-şi trăiască viaţa,
pentru că nu poţi trece singur prin viaţă.
O să fie greu pentru el.
Pentru cine?
Rick Payne.
O să-i vină greu să mai fie aşa de cinic.
O să găsească el o metodă.
Ce e? Ce se întâmplă?
A trecut dincolo.
S-a dus.
E un lucru bun, nu?
Da, e un lucru bun.
Haide.
Să ne plimbăm, să mai stăm de vorbă.
M-am întors să-mi iau maşina.
Ţi-ai găsit cheile?
Martin a trecut dincolo.
- Mi-a spus... - Stai.
Trebuie să-mi înăbuş reacţia involuntară de a fi cinic
şi de a ignora şi alte posibilităţi.
Bine.
Martin ţi-a spus...
Că îşi făcea griji pentru tine.
Nu ştia cum o să-ţi păstrezi cinismul, în condiţiile de faţă.
Găsesc eu o metodă.
Exact.
Cred că aseară eram puţin băut.
"Puţin"...
"Puţin", aşa că probabil îţi datorez nişte scuze,
care vor veni într-un viitor apropiat.
Nu e nicio grabă.
Traducerea si adaptarea: gabip Discutii pe www.tvblog.ro